SEPTEMBER 2005
- Du är min bäste vän, Barney. - Bra. Då leker vi "Har du mött Ted?".
Va? Herregud, jag är så dum! Stanna där, jag är på väg.
Förlåt. Jag gick till den på West Side.
Jag började tro att du glömt bort mig.
Ungar, när Lily och Marshall förlovade sig och jag mötte Robin-
-fyllde er mor 21 år.
- Grattis! Var är Max? - Han fick ingen taxi.
Alltså köper han present till mig i sista minuten.
Men han lyckas alltid.
Som med kopian av cykeln i "Pee-Wees stora äventyr".
Och i fjol fick jag en enmans- orkesterkostym med knäcymbaler.
- Och det är sådant du vill ha? - Nej, det är sådant jag behöver.
Det är Max. Jag måste svara.
Okej, nu är du officiellt väldigt sen.
Ja, det är jag.
SÅ DIN FRUKOST SLIPPER SJUNGA A CAPPELLA
Det här är löjligt. Du har väntat i två år. Du måste ge dig ut igen.
Jag har faktiskt jobbat hårt.
Mina robotar ska snart börja träna friidrott. Det är spännande.
Vännen... Jag älskar dig.
Jag kan inte ens ana vad du har gått igenom.
Men det är Saint Patrick's Day, mitt folks främsta helgdag.
- Du är inte irländska. - Men väl en suput.
- Tvinga mig inte. Det ska bli regn. - Ta med ditt paraply.
Hur kan kön vara så lång och golvet ändå vara täckt av urin?
Hur tusan ser det ut där inne?
- Vi håller oss. Vi går och dansar. - Nej.
Det är det här jag pratar om.
Ditt livs kärlek kan vänta på att du ska stöta på honom.
- Annars stöter han på någon annan. - Det betvivlar jag.
- Ursäkta mig. - Det är lugnt.
- Jag går och dansar. - Vänta. Är det...?
- Mitch. - Lägg av!
- Vad gör du i New York? - Jag bor här.
Min vän Kelly. - Mitch var ledare på orkesterlägret.
Det var inte så töntigt som det låter, vi övade fysik också.
- Vad gör du nu för tiden? - Jag är musiklärare i Bronx.
Barnen har inte råd med instrument, men...
Ta min cello. Ja, du måste ta den.
Den samlar bara damm. Ge den till ett av barnen.
Ska vi hämta den på en gång? Då går vi, då.
Du gör något fint, men du lämnar mig ändå i sticket.
Jag antar att det ena uppväger det andra?
- Jag är bara orolig för din skull. - Var inte det. Ha kul.
Vem vet? Du kanske stöter på någon i kväll.
Tjejen, nu har du all tur i världen.
Okej...
Jag... Vi... Okej.
Här. Jag har inte spelat på den sedan tjejerna stängde in mig i fodralet.
Fast det var rymligare än violinfodralet.
- Vad gör du?! - Jag vet inte. Vad gör jag?
- Det här är min grej. - Jag ser det. Skyl dig.
Förlåt. Jag menade att det är min grej att göra så här.
"Den nakna mannen." Det funkade på en dejt helt nyligen.
Och sedan på en till, så jag trodde att det funkade.
- Det funkar inte alltid. - Nej. Fast två av tre är rätt bra.
Är det så här det är att vara singel i New York?
Blir även trevliga killar läskiga?
Jag har blivit rätt läskig sedan jag flyttade hit.
Jag känner mig så vilsen. Jag vet inte vad jag vill i livet.
- Får jag berätta något genant? - Menar du det som pågår nu?
Jag kände mig också vilsen väldigt länge.
Jag bodde i mina föräldrars källare.
Jag spelade tv-spel och mastur... slog poängrekord-
- tills jag insåg att jag ville följa min dröm och bli musiklärare.
Jag ska bespara dig några år.
Även om det låter helgalet, vad vill du uträtta här i livet?
- Jag vill utrota fattigdomen. - Toppen.
Då ska varje beslut du fattar vara ett steg på vägen mot det.
Wow... Tack.
För en liten stund glömde jag faktiskt att du är naken.
På sätt och vis är vi väl alla nakna?
Ja, men du vilar pungkulorna mot min soffa.
- Kram? För att värma oss i regnet. - Mitt paraply!
Jag är snart tillbaka. Det är en lång historia.
- Ingenting hände, jag lovar. - Varför är du naken, då?
Äh, vad tusan...
Klubben hade hunnit stänga.
Dagen därpå hade en skitstövel tagit mitt paraply.
Men just då struntade jag i det. Om jag ville utrota fattigdomen-
-behövde jag en ekonomiexamen.
Så för att besvara din fråga, var det så jag tog mig hit.
Jag undrade hur du tog dig hit från tunnelbanan?
Jag är ny i stan. Jag har inte ens någonstans att bo.
Jo. Flytta in hos mig, min rumskamrat har flyttat ut.
Säkert? Jag skulle kunna vara en seriemördare.
Jag tror på det goda. Och vad är oddsen att vi båda är seriemördare?
Inga nakna män i vardagsrummet, bara.
Inga problem. Jag har ett permanent uppehåll på kärleksfronten.
- Det har jag svårt att tro. - Jag är gammaldags.
Jag tror att vi bara får en kärlek, och jag har redan haft min.
Vet du vad som kommer efter den enda kärleken? Nästa kärlek.
Visst. Det är ingenting jag förväntar mig inom överskådlig framtid.
Hej! Är det här sal 7?
Måste ni ta med mat hit, så ta med till alla.
Jag vill inte se någon äta hummer utan att dela med sig till oss andra.
Så beter sig bara... kräldjur.
Kom igen, det var kul.
- Det här är grundkursen i arkitektur. - Arkitektur? Jag har gått fel!
Ursäkta mig.
- Vänta, jag var i rätt sal. - Första dagen som lärare, fel sal!
Spelar du bas? Jag säger alltid att min drömkvinna...
...inte spelar bas. Den tillhör din rumskamrat.
- Hon spelar i ett band. - Vad grymt.
Otroligt. Du valde ut de enda tre sakerna som tillhör min rumskamrat.
- Håller de konserter...? - Ut.
Vad galet. Var kommer paraplyet ifrån? Jag kan svära på...
- Vad är det? Är allt bra? - Vi har gjort slut.
Jag har aldrig gillat honom och han förtjänade dig inte...
Jag visste inte att du dejtade. Vem var han?
Arkitekturläraren som råkade börja föreläsa i ekonomisalen.
Jaha... Den killen?
- Varför gjorde ni slut? - Han gillar dig.
Va?! Va? Han... Va? Hur...?
Hur kan han gilla mig? Vi har aldrig träffats.
Han blev helt tokig i alla dina prylar.
Han hade stuckit om han hade sett mitt kalligrafiset, min myntsamling-
- och min ringbrynjekorsett. Nja, den är rätt häftig.
Hur skulle han kunna låta bli att vara kär i dig?
Sättet du somnar på soffan när du löser korsord.
Doften av ditt hår, glittret i dina ögon...
Jag har nog lite att fundera över. Förlåt mig!
Det är ingen fara. Det kändes bra.
Jag har inte blivit kysst på väldigt länge.
Strax därpå blev hon kär i en tjej, så det slutade lyckligt - för Cindy.
Jag å andra sidan står utan rumskamrat, och därför är vi här.
Jag måste erkänna en sak. Jag behöver ingenstans att bo.
Jag såg din annons och ville verkligen träffa dig.
Jag gillar ditt band Super Freakonomics.
- Menar du det? - Ja. Jag går på alla konserter.
Jag tycker att ni är det bästa bandet med ekonomitema i hela stan.
- Bättre än Radio Hedge Fund? - Absolut.
Jag önskar att jag hade ditt mod. Jag älskar att sjunga, men...
Vet du vad? Vid nästa konsert måste du sjunga en låt med oss.
Nej, det går inte. Jag är för blyg.
Men kanske bara en enda sång
Jag ser inte Super Freakonomics som mitt band.
Jag ser det som den duk på vilken jag målar mina mästerverk.
Och där ser ni varför jag inte spelar bas.
- Behöver du hjälp med den? - Oj... Tack, Stålmannen.
Det var det här eller att rädda ett tåg, och du är mycket sötare.
- Får jag bjuda på en drink? - Tyvärr, jag är sexton.
Jaha... Förlåt mig. Ha en trevlig kväll.
Trodde du på det? Jag gillar dig. Du får gärna bjuda på en drink.
MacLaren's. Sist trodde jag att baren hette Puzzles.
Märkligt namn. Varför kalla en bar Puzzles? Om det inte är en gåta.
Tack för vinet.
Vill du käka middag någon gång?
Louis, du är en trevlig kille, men...
Jag var förälskad i någon för länge sedan, och han dog.
- Jag beklagar. - Nej, jag beklagar.
Det är fånigt, men det är som om den första lotten jag någonsin köpte-
- var redan jackpotten, och jag vet inte om jag kan vinna igen.
Inte på samma sätt i alla fall. Så jag köper inga lotter längre.
- Jag förstår. - Jag borde gå.
- Ring mig om du skulle ändra dig. - Okej.
Okej, nu är vi kvitt!
- Vi åt middag. - Och?
- Han är trevlig. - "Trevlig"? Han låter fantastisk!
Snygg, välklädd, generös. Vad mer begär du?
En man sa en gång att hans penis var en ande som uppfyllde önskningar.
- Vem skulle gå på något sådant? - Poängen är att Louis låter toppen.
Er mor började dejta Louis och allt gick bra i ett par år.
En smaskig engelsk muffins, hjärtat, är vad jag är
En smaskig engelsk muffins med sylt av söta bär
Roligt.
Kärleken fanns inte där. Men sedan ingrep ödet.
Ni vet inga bra bröllopsband som kan ställa upp i sista sekund?
En biljett till Farhampton, tack.
Louis hade ett hus i Farhampton där er mor fick bo.
Dagen före bröllopet hade hon bakat kakor när hon fick ett mejl...
För fan i helvete!
"Basist sökes" stod det i annonsen. Kan du ens fatta det?
Det var jag som lät Darren vara med i bandet.
- Vad ska jag göra? - Du ska sno kräkets minibuss.
Och sedan köra över min man.
Det låter lockande, men jag har aldrig varit typen som...
"Måste vara sexigare än nuvarande basist som högst är en sexa."
Vad håller det där puckot på med?
Ursäkta! Hallå! Behöver ni skjuts?
Marskalken slog till mig utan anledning.
Jag slutar! Du kan få tillbaka ditt fåniga band.
Vem marskalken än är, så bjuder jag på en dubbel av er finaste whisky.
Louis...!
Vill du gifta dig med mig?
- Kan du ge mig en minut? - Okej...
Det är någon jag måste prata med. Jag kommer snart igen.
Hej, Max. Det är jag. Förlåt att jag stör.
Du spelar säkert baseboll med din pappa.
Du... Jag sitter i en knepig sits.
Jag tror att jag medvetet har undvikit att bli kär igen.
Jag tror att det beror på att jag inte kan släppa taget om dig.
Men du är inte här längre, så jag måste ställa en fråga:
Skulle det vara okej om jag går vidare?
Jag vet att du inte kan svara, men...
Okej. Jag tar det som ett ja.
I så fall borde jag gå in igen.
Då har vi väl nått vägs ände nu.
På riktigt den här gången.
Hej då, Max.
Jaha?
Mitt svar är... nej.
Du har tur, brudens mor har inte checkat in. Hur många nycklar?
Bara en. Jag har nyss gjort slut med någon.
- Jag tror att rum 6 passar dig. - Tack.
Ungar, jag har hört er mor sjunga "La vie en rose" miljontals gånger.
Bland annat varje kväll när hon nattade er.
Men den versionen, den där allra första kvällen-
- kommer alltid att förbli min favorit.
Wow.
Barney, jag var ute på verandan och det är någon i rummet intill.
Jag såg henne inte, men hon spelade ukulele.
Barney?
Text: Anna-Karin Strobel Lando www.sdimedia.com